Даниел Хофман
Тюлените в залива Пенебскот…

Превод от английски: Николай Попов, —

chitanka.info

Тюлените в залива Пенебскот

не знаеха за атомната бомба,

затуй със силен глас им викнах да се пазят.

Военният ни кораб (на пробен рейс) се хлъзна

край скалите, където те безгрижно си играеха;

навярно не бяха ме разбрали,

а може би и нищо никой не бе чул

сред бумтежа на вълните и машините.

Гледах през морската диря

как техните лъскави кожи, нашарени с лунички,

се къдрят и галят на слънцето.

После се гмуркат в искрящата паст,

със смях и на двойки, сред пяната

и белите шапки на вълните.

Мъжките тромаво вдигат глави

и страстно тръбят като морски петли,

уверени, че имат власт

над всичките акули, чайки и своите събратя.

Тогава се сещат с нежност за самките —

морските гърли с музикални опашки,

които се оглеждат в Атлантика,

сякаш е тяхно будоарно огледало.

Дори да бяха чули моя вик,

той нямаше сега да ги смути.

А аз, когато гледах отдалеч тюлените,

усетих сладостно жужене край ушите

и зърнах издутите от вятъра платна

на оня древен кораб с редиците гребла,

врязали се като гребени в морето.

И пожелах да имам много восък

да задуша примамващите звуци,

и с завист мислех за мъката на оня,

привързан здраво за мачтата на кораба,

когато тътена, когато тътена, когато тътена

на бомбите пробие дупки във небето.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.